V redu, Charlie. To je ta nered? -Tako je, gospod.
Od koga je to? -Sem vam že povedal. -Spomni me.
Spats Colombo. -Lepo. Kakšno je geslo?
'Prišel sem na babičin pogreb'. To je vstopnica. -Hvala, Charlie.
Če želite mizo vnaprej, samo povejte, da ste pogrebec.
Prav, Charlie. -Vse je pripravljeno. Kdaj bo racija?
Brišem! Če me vidi Colombo, bo to 'Zbogom, Charlie'.
Zbogom, Charlie.
Daj mi 5 minut, potem pa udarite z vso močjo. -Zagotovo.
Dober večer, gospod. Jaz sem g. Mozzarela. Kaj lahko storim za vas?
Prišel sem na babičin pogreb. -Mislim, da vas tukaj še
nisem videl. -Ne, bil sem trezen. -Prosim vas.
Kje leži mrtvec? Jaz sem eden od pogrebcev.
Popelji gospoda v kapelo. Klop št. tri. -Da, g. Mozzarela.
Tukaj, gospod.
Če že moraš umreti, potem je to pravi način. -Za mano.
Kaj želite, gospod? -Pijačo. -Strežemo samo kavo. -Kavo?
Da. Škotsko, kanadsko, domačo kavo...
Škotsko. Majhno skodelico, soda posebej.
Čakaj! Lahko dobim sedež ne tako blizu orkestra?
Mogoče tisto tam? -Žal mi je. To je za najbližje sorodstvo.
Joj!
Hej, hočem še eno skodelico kave!
Hočem še eno skodelico kave!
Raje za vsak slučaj prinesi račun, če bi prišlo do racije.
Racija na pogrebu? -Nekateri ljudje ne spoštujejo mrtvih.
Reci, Joe. Ta večer je ta noč, kajne? -Tudi jaz bi tako rekel.
Ne. Zvečer bomo dobili plačo. -Zakaj? -Plomba mi je padla ven.
Jutri moram k zobozdravniku. -Prvo plačo po 4 mesecih
hočeš zapraviti na zobozdravnika? -To je samo plomba in ne bo zlata.
Kako si lahko tako sebičen?
Dolgujeva za stanarino,
89 dolarjev Moeovi trgovini, kitajska pralnica
naju toži zaradi nekritega čeka,
denar pa si sposodil pri vsaki deklici iz skupine.
V redu, pravu imaš. -Seveda imam!
Jutri bova vse poplačala. -Ne! -Ne? -Ne. Jutri bova šla na
pasje dirke in vplačala ves denar na 'Mastno strelo'.
'Mastno strelo'? Ves moj denar boš zapravil na cucku?
Sigurno je. Zet od Maksa, natakarja, je električar, ki 'nastavlja zajca'.
Denar boš dal za zajca? -Stave so 10:1! Vse bova poplačala.
Kaj pa, če izgubi? -Zakaj te to skrbi? Imava stalno službo.
Kaj pa če ne bo? -Jerry, dečko, zakaj gledaš vse tako črno?
Kaj če te povozi tovornjak? Kaj če bo propadla borza?
Kaj če se Mary Pickford loči od Douglasa Fairbanksa?
Ali pa Dodgersi zapustijo Brooklyn?
Joe... -Kaj če se jezero Michigan izlije?
Joe, ne zdaj gledati, vendar je celo mesto poplavljeno.
4, 3, 2, 1.
Poslušajte vsi! To je racija!
Jaz sem zvezni agent. Vsi ste aretirani!
Hočem še eno skodelico kave.
V redu, Spats. Strežba je končana. Gremo!
Kam? -Klub upokojenih tihotapcev pijače.
Tja sem se včlanil. -Jaz se nikjer ne včlanjujem.
Tam ti bo všeč. Jetniški krojač ti je napravil
posebne gamaše. Na črto. -Zelo smešno.
Česa pa me sedaj krivite?
Balzamiranja ljudi s kavo jakosti 86 %.
Jaz? Jaz sem samo stranka. -Dajmo, Spats.
Vemo, da je to tvoje. G. Mozzarela te je pokrival.
Mozzarela? Nikoli slišal. -Imamo drugačne informacije.
Od koga? Zobotrebca Charlieja? -Zobotrebca Charlieja? Nikoli slišal.
Jogurt. -Preveč si pameten, da bi pil lastno pijačo, kaj?
Dajmo. Vstanite!
Zaman trošiš državni denar. -Pokliči odvetnika, če hočeš.
To so moji odvetniki. Vsi so s Harvarda.
Hočem še eno skodelico kave!
En problem manj. Ni nama treba razmišljati,
komu bi najprej plačali. -Tišina, razmišljam!
Šefica nas bo vse vrgla ven, Moe's Deli nama ne bo več dajal
na kredo, od punc si ne moreva sposoditi,
ker so na poti v zapor... -Molči! Koliko nama bi Sam
'Booker' dal za plašča? -Sam 'Booker'? Nič!
Mojega plašča ne boš stavil na psa! -Jerry, sem ti že rekel,
da je stvar zanesljiva. -Zunaj je minus! Zmrznila bova.
Dobila bova pljučnico. -Poslušaj, cepec, 10:1 je!
Jutri bova imela 20 plaščev. -Joe...
'Mastna strela'! Joe, zakaj te poslušam? Gotovo se mi je zmešalo.
Mislil sem, da ne govoriš z mano. -Kar poglej ga!
Bolj toplo je oblečen od mene.
Je kaj danes? -Nič. -Hvala.
Joe, ne morem več. Izmučen sem od lakote,
imam vročino, moj čevelj ima luknjo...
Daj mi priložnost, pa bova živela kot kralja. -Kako?
V tretji dirki je eden pes. Ime mu je 'Galopirajoči duh'...
O, ne! -O, da. 15:1, steza pa mu leži. Pravi dirkač.
Kaj še hočeš od mene? Mojo glavo na krožniku?
Ne. Samo tvoj bas. Z njim in mojim saksom lahko...
Kaj se ti je zmešalo? Peljeva se v hrib, ti pa zaviraš!
Potem pa kar umri od lakote. Vseeno mi je. Zmrzni.
Je kaj danes? -A, ti si. Kako lahko... -Hvala.
Joe, vrni se!
Nellie, draga. Glede sobote ti lahko vse pojasnim.
Kakšna zguba si. 4 dolarje sem zapravila na frizuri, napravila pito,
kupila novo spalno srajco, kje pa si bil ti? -Kje si bil?
S tabo. -Z mano? -Kaj se ne spomniš?
Tako mu je otekel zob. Zelo ga je bolelo. -Res? O, da.
Je bilo tako? -Je. Imava isto krvno skupino. -Skupina 'O'.
Draga, vse ti bom nadoknadil. -Zaenkrat si dobro izmišljuješ.
Brž ko bova dobila delo,
te bom odpeljal v najboljšo restavracijo v mestu.
Kaj praviš, Nellie? Ima Poliakoff kaj za naju?
Čisto sva obupana! -Slučajno res potrebuje ravno bas in saks.
A res? -Da. -Za kakšno delo pa gre?
Trije tedni na Floridi. -Na Floridi?
Hotel v Miamiju, pot in stroški plačani.
Kaj ni čudovita? Greva k Poliakoffu! -Čakajta malo.
Notri so stranke. Morata počakati. -Dobro.
Poslušaj, Gladys, to so trije tedni s Sladko Sue na Floridi.
V orkestru potrebujejo dve punci. Saks in bas.
Kako kdo je? Poliakoff! Ponujam ti delo!
Gladys, halo, me slišiš! Gladys!
Na maratonskem plesu je igrala 112 ur. V postelji je.
Doživela je živčni zlom. Reči ji, da naj gre naprej. -Pa Cora Jackson?
Nazadnje sem slišal, da je igrala v Vojski odrešitve.
Drexel, 9044.
Idiotske ženskače! Vse smo spakirali in kaj se dogaja.
Saksofonist mi pobegne s prodajalcem biblij,
basist pa je noseč! Odpustiti bi te morala, Bienstock!
Mene? Jaz sem menedžer, ne pa nočni čuvaj.
Halo! Bessie Malone, prosim. Kaj dela v Philadelphiji?
Zares? Pustila si je dolge lase in sedaj igra s Stokowskim.
Črnorita Bessie? -Igra s filharmonijo.
Kaj pa Kratka Rosemary? -Nehala je, ko je umrl Valentino.
Tudi mi bomo, če ne najdemo do večera teh punc!
Veš, kakšni punci iščemo. Naj bosta do 20 ure v vlaku!
Kakor veš in znaš! -Verjemi Poliakoffu.
Me zanima, če je še kaj prostora
za še eden čir na želodcu? -Nellie, daj mi medkrajevno.
Morava se pogovoriti s tabo. -Kaj pa je?
Delo na Floridi. -Na Floridi? -Nellie nama je vse povedala.
Nisva zamudila? -Kaj pa sta vidva, komedijanta? Ven!
Medkrajevna? Dajte mi agencijo 'Morris' v New Yorku.
Kaj ne potrebuješ basa in saksa? -Instrumenta sta prava, vidva pa ne!
Potrebujem g. Morrisa. -Čakaj! Kaj pa nama manjka?
Nimata ustreznega videza. Zbogom. -Koga pa iščeš? Grbavce?
Grbe na hrbtih me ne skrbijo. -Kakšen orkester je to?
Imeti morata manj kot 25 let. -To bi še šlo.
Morata imeti modre lase. -Jih bova pobarvala!
Morata biti punci. -Lahko... -Tega pa ne moreva. -G. Morrisa!
Kaj je to, ženski orkester? -Da, točno to pravi. Dobra, stara Nellie.
Zadavil jo bom. -Poslušaj, Joe, zakaj ne bi zmogla tega?
Ko sva lani delala v ciganski čajnici, sva nosila uhane,
v havajskem orkestru pa sva nosila krilca iz trave.
Kaj mu je? Pije? -Ne. Vendar že dolgo ni jedel.
Prazen trebuh mu je očitno stopil v glavo.
Joe, trije tedni na Floridi! Od naših punc si bova sposodila
stvari. -Malo si skrenil -Tako se govori!
Lahko si nadeneva lasulje, se malo stapecirava
in se preimenujeva v Josephine in Geraldine!
Josephine in Geraldine? -Da. -Daj, no!
Če hočeta kaj zaslužiti, pojdita na vseučilišče Illiois.
Imajo ples za Sv. Valentina. -Vzameva. -V redu. 6 dolarjev na noč.
Avto do Urbane odpelje ob 20.00.
Celo noč v Urbanu samo za en nastop? -To je 12 dolarjev.
Lahko odkupiva plašče. -G. Morris? Tukaj Poliakoff
iz Chicaga. Da nimate dveh punc, saksa in basa?
Poslušaj, če g. Morris nima, mi... -Daj, no, Geraldina!
To je 150 km. Zunaj pada sneg. Kako bova pa prišla tja?
Kako je bilo, punci? -Moral bi ti naviti ušesa!
Jerry, ne govori tako.
Nellie, draga, kaj delaš zvečer? -Zvečer? Zakaj?
Mislila sem oditi domov in jesti hladno pico.
Torej boš celi večer doma?! -Da, Joe.
Odlično, potem ne boš potrebovala avta! -Avto? Ti...
Kaj ni grozen?
Lahko bi bila 3 tedne na Floridi.
Vse plačano! Ležanje na soncu, palme... -Nehaj!
Mogoče pik, mogoče nič in par osmic.
Dobro, fantje, pustite to! -Kaj naj pustimo?
Prišla sva po avto? -A tako? -Da, avto Nellie Weinmeyer.
Muzikantje. -Pametnjakoviči. Gremo, stavim na ase.
To je zeleni kupe model 1925. -Tukaj je.
Hočete bencin? -Za 40 centov.
Na račun gdč. Weinmeyer? -Da. Ko ste že tu, pa napolnite.
Dajmo, vsi roke v zrak!
Obrnite se proti zidu!
Ti tudi, Zobotrebec. Dajmo že!
Hej! Pridruži se nam!
V redu je, šef.
Hej, Charlie. Že dolgo se nisva videla. -Kako si kaj, Spats?
Kaj delaš tukaj? -Prišel sem ti izkazati spoštovanje.
Ničesar mi ne dolguješ! -Ne bi tako. rekel. Priporočil si moj pogrebni
zavod svojim prijateljem. -Ne vem, o čem govoriš.
Sedaj imam za vratom te truge.
Sovražim, če se mi kaj sfiži. -Spats,
nič nimam s tem. -Škoda, Charlie. Imel si tri osmice.
Zbogom, Charlie. -Ne, Spats! Ne! Nikar, prosim te!
Mislim, da bom bruhal.
Dajmo, pridite ven!
Ničesar nisva videla. -Ničesar.
Razen tega to ni najina stvar, če se pobijate med seboj.
Vaju ne poznam od nekod? -Ne, midva sva ena glasbenika.
Prišla sva po avto od Nellie Weinmeyer. Zvečer je ples.
Daj, Jerry. -Čakajta malo! Kam pa mislita, da gresta?
V Urbano, 100 milj od tod. -Nikamor ne bosta šla.
Nimam rad očividcev.
Niti besede ne bova izdihnila.
Ničesar ne bosta izdihnila. Niti zraka.
Dajmo, fantje! Brišimo! Za njiju bomo kasneje poskrbeli.
Mislim, da sem zadet. -Zadeli so bas. -Nič krvi?
Če naju bodo ujeli, bo kri vsepovsod. Skupina 'O'. Greva!
Joe, kam pa? -Daleč vstran. -Nič ni dovolj daleč. Ti še jih ne poznaš.
Poznajo naju. Vsaki gangster v Chicagu nama bo za petami.
Daj mi kovanec. -Kaj? -Daj mi kovanec.
Policijo kličeš? -Nikoli ne bi uspela pričati proti Spatsu Colombu.
Potrebno je pobegniti iz mesta. Mogoče bi si pustila brado?
Saj tudi bova pobegnila iz mesta. Vendar se bova obrila. -Obrila?
Sedaj? Oni naju preganjajo z mitraljezi, ti pa se hočeš briti?
Obrila si bova noge. -Noge?
Halo, g. Poliakoff? Slišim, da potrebujete dve glasbenici?
Vlak za Florido je na prvem peronu.
Kaj je zdaj? -Le kako hodijo v tem? Kako obdržijo
ravnotežje? -Odločilno je porazdelitev teže. Pojdi že!
Tako je zračno. Gotovo so stalno prehlajene.
Nehaj zaostajati, ker bova sicer zamudila na vlak.
Počutim se tako golega. Kot da vsi zijajo v mene!
S takšnimi nogami? Si zmešan? Greva!
Ne bo uspelo. Ne bova šla skozi, Joe. -Ime mi je Josephine
in to je prvenstveno bila tvoja ideja!
Poglej to! Kako se giblje! Kot želatina na vzmeteh!
Kot da ima vgrajen motor.
Povem ti, to je povsem drugi spol! -Česa se pa bojiš?
Nihče ne zahteva od tebe, da bi rodil otroka.
Samo da prideva ven iz mesta. Ko bova prišla v Florido,
bova to slekla. -Joe, tokrat pa me ne boš pregovoril...
Ekstra! Sedmerica ubitih v garaži. Krvavi obračun! Ekstra!
Nagovoril si me. Greva, Josephine!
Tako te imam rad, Geraldine.
Rosella. -Violina. -Dolores, premakni se.
Trombon. -Olga, kako kaj tvoj hrbet? -Trobenta.
No, tukaj sva. -Sta vidve iz agencije Poliakoff?
Da. Midve sva novi punci. -Povsem novi.
To je vajin menedžer, g. Bienstock. -Me veseli.
Jaz sem Sladka Sue. -Jaz sem Josephine. -Jaz pa Daphne.
Saksofon, bas? Veseli me, da vaju vidim, punci. Rešili sta nas.
Vi tudi naju, kar verjemite. -Kje sta igrali pred tem?
Tu in tam, tukaj in tamle.
Tri leta sva bili na konservatoriju Sheboygan.
Vkrcajte se!
Imata ležišči številka 7 in 7a. -7 in 7a. Hvala za vedno. -Ni za kaj.
Občutek je obojestranski.
Hopla gor! -Nesramnež!
Izgleda, da je Poliakoff našel pravi dami.
Raje reči ostalim puncam, da naj pazijo, kako se izražajo.
Daphne? -Ime Geraldine mi ni bilo nikoli všeč.
Zdravo, jaz sem bas. Kličite me pa Daphne. -Zdravo!
Jaz sem Josephine, saks. -Zdravo!
Dobrodošli v Nikogaršnjo deželo. -Še žal vam bo.
Slecite steznike in se počutite udobno. -Jaz ne nosim tega.
Nisi brez njega videti debela? -Jaz? Imam odlično šiviljo.
Prihaja enkrat mesečno, vendar je zelo draga... -Daj, no, Daphne.
Poznate vic o punci, ki je igrala na rog?
Na pustem otoku je pristala z enonogim džokejem?
Ne, kako gre? -Nehajte, punca! Brez prostaštva.
Onidve sta bili na konservatoriju. -Onidve sta bili na konservatoriju.
Kaj praviš na takšen talent? -Kot da bi padla v kad z maslom.
Pazi se, Daphne! -Ko sem bil majhen, sem sanjal da me zaprejo
v slaščičarno! Gore kolačkov, šamrol, tortic, pit...
Poslušaj! Ni masla, ni kolačev. Midva sva na dieti. -Vsekakor.
Ne tam. To je zasilna zavora!
No, pa si uredil. Moral si to. storiti. -Kaj pa sem napravil?
Odtrgal si mi eno ziziko!
Pojdi v kopalnico in popravi to. -Raje mi pridi pomagat.
Sem, Daphne! -Sedaj si mi odtrgal še drugo.
Oprosti. -Prestrašila sem se, da je Sladka Sue. Ji ne boš povedala?
Kaj? -Če me zopet zaloti, me bo vrgla iz orkestra.
Vidve sta novi bas in saks? -Točno! Jaz sem Daphne,
to pa je Jo... sephina.
Jaz sem Sugar Cane. -Sugar Cane? -Da. Spremenila sem si ime.
Bilo je Sugar Kowalczyk. -Poljakinja? -Da.
Prihajam iz glasbene družine. Moja mama je učiteljica klavirja,
oče pa je dirigent. -Kje pa je dirigiral?
Na liniji Baltimore-Ohio.
Jaz igram ukulelo in pojem. -Poješ?
Nimam ravno odličnega glasu, pa saj to tudi ni neki orkester.
Tukaj sem samo, ker sem pobegnila. -Pred čim?
Nočem spet začeti o tem. Hočeš malo? Burbon.
Bom kasneje vzela.
Ne mislita si, da sem pijanka. Lahko preneham,
kadarkoli želim, vendar si ne želim. Še posebej, ko sem žalostna.
Razumeva te. -Vsa punce pijejo, vendar samo mene zalotijo.
Zgodba mojega življenja. Vedno naletim na grenak konec lizike.
So moji šivi ravni? -Pa še kako!
Se vidimo! -Adijo, Sladkorček!
V napačnih orkestrih sva igrala! -Mirno, Daphne!
Kakšna oblika shrambe za pijačo! -Ena napaka, pa letiva z vlaka.
Potem je tu policija, časopisi in vsi čikaški kriminalci.
Človek, kako rad bi si sposodil en požirek pri Sladkorčku.
Poslušaj, ni kolačev, niti kreme in tudi ne Sladkorčka!
Spet si mi jih odtrgal.
Hej, Sheboyganki, kaj sta vidve igrali nazadnje?
Narodno? -Ne, na pogrebih.
Pa, pridružita se živim! Bolj dinamično! -Bova poskusili.
Od kod so pa te luknje? -Te?
Nimam pojma. Miši?
Dobro, punca. Gremo naprej! Pa malo bolj živo!
Bienstock!
Kaj nisem bila dovolj jasna, da ne želim, da se tukaj pije?
Dobro, punca, čigavo je to?
Dajmo! Govorite!
Sladkorček, sem te že opozarjal! -G. Bienstock, prosim vas...
Sedaj pa si pretiravala!
V Kansas Cityju je bila pijača v steklenički šampona,
pred tem si imela čutarico v ukuleli... -G. Bienstock,
lahko dobim nazaj svoj čutarico? -Seveda. Pospravi to.
Na naslednji postaji... Tvojo čutarico? -Malo viskija,
da me strese. -Daj mi to! -Kaj nista rekli, da sta hodili
na konservatorij? -Saj tudi sva. Celo leto. -Kaj ne traja tri?
Predčasno so naju spustili. Zaradi dobrega obnašanja.
Med delovnim časom ne dopuščam dveh stvari. Pijače in moških!
Moški? -Glede tega vam ni treba skrbeti.
Tudi mrtve ne bi želele biti z moškimi.
Okrutne, dlakaste živali z osmimi rokami.
In vsi hočejo od punc le eno stvar! -Prosim, gospodična?
Dobro, punce! Gremo zopet od začetka.
Lahko noč, Hortense. -Lahko noč, Daphne. -Maude, sladke sanje.
Lahko noč, Daphne. -Gloria, lahko noč. -Lahko noč, Daphne.
Dolores, draga, trdno spi.
Lahko noč, Emily. –Bye bye.
Si slišal? 'Bye, bye'? -Mirno, fant.
Samo ponavljaj, 'Jaz sem dekle'. -Jaz sem dekle.
Ti si dekle. -Jaz sem dekle. Jaz sem dekle.
Hej.
Kaj praviš na to ritem sekcijo!
Jaz sem dekle. Dekle.
Lahko noč, Sladkorček!
Lahko noč, ljubica.
Ljubica? Imenovala me je 'ljubica'.
O, ljubica?
Kaj pa delaš? -Zavarovati se hočem, da bo med ostal v čebelnjaku
in da nocoj ne bo kakšnega brenčanja. -Kaj pa, če bi moral kam iti?
Piti vodo? -Pa se bojuj. -Kaj pa, če izgubim? Kaj, če je nujno?
Potegni zavoro!
Hej, Bienstock! Kaj ne misliš, da je nekaj čudnega
na teh novih puncah? -Kako to misliš, čudno?
Ne vem, vendar čutim tukaj. Če imaš čir,
je kot da bi imel v notranjosti alarm. -Dobro, Sue.
Ti pazi na čir, jaz pa na ti dve.
Dobro, punce. Pomirite se, pa spat! Lahko noč.
Lahko noč, Daphne! -Lahko noč, Josephine!
Jaz sem dekle. Zakaj nisem umrl? Jaz sem dekle.
Daphne?
Daphne!
Sladkorček!
Rada bi se ti zahvalila, ker si me zaščitila. Prava prijateljica si.
Ni za kaj. Me punce moramo držati skupaj.
Če ne bi bilo tebe, bi me vrgli z vlaka
in bi bila sredi ničesar, sama s svojo ukulelo.
Ampak zunaj je ledeno hladno. Če samo pomislim na tebe
in tvojo ubogo ukulelo...
Če lahko karkoli naredim za tebe... -Predstavljam si milijon stvari.
Tukaj je ena od njih!
Sladka Sue!
Nočem, da izve za najin dogovor. -Nikomur ne bova povedali,
niti Josephine ne. -Raje bom ostala tukaj, dokler ne zaspi.
Ostani, kolikor dolgo hočeš!
Ti ni tesno? -Ne, prav udobno je.
Ko sem bila majhna, noči pa hladne kot je ta,
sem se zavlekla sestri v posteljo. Stisnili bi se pod odejo in se
pretvarjali, da sva v jami, iz katere ne najdeva poti ven.
Zelo zanimivo.
Je kaj narobe? -Ne, vse je v redu.
Revica, vsa se treseš! -Smešno.
Glavo imaš vročo. -Smešno.
Tudi noge imaš hladne! -Kaj ni to smešno?
Takole, da te malo zagrejem. Je kaj boljše?
Da. Jaz sem dekle. -Kaj si rekla?
Jaz sem bolno dekle. -Grem, preden se česa ne nalezem.
Nisem tako bolna. -Imam slabo odpornost.
Veš, Sladkorček, če čutiš, da te hoče kaj prijeti,
ni boljšega zdravila od malo viskija. -Viski imaš?
Vem, kje ga lahko nabavim. Ne premakni se.
Drži me. -Dobro.
Vleči, vleči!
Je vse v redu s tabo? -Odlično.
In steklenica? -Polna do polovice.
Lahko dobiš kje kozarce? -Kozarce!
Veš, draga, to je najboljši način potovanja.
Raje prižgi luč. Ne vidim, kaj delam. -Brez luči.
Da ne bi videli, da imava zabavo. -Lahko še kaj polijem.
Polij! Polivaj, vzburjaj se, smej se, zabavaj se!
Mogoče se to spremeni v zabavo s presenečenjem.
Kakšnim presenečenjem? -Ne še. -Kdaj pa? -Najprej pijva.
To ti bo potrgalo dlake na prsih. –Tega ni pošteno ugotavljati.
Je to zasebna zabava ali pa se lahko pridružimo?
Zasebna je, odidi! -Ne! Je še kaj vermuta? -Vsekakor.
Vermut? -Z viskijem, da naredimo 'Manhattans'. -Prav.
'Manhattans'? Ob tem uri? -Prinesi še mešalec. -O, Sladkorček.
Pokvarila mi boš presenečenje!
Kaj se dogaja? -Zabava na št. 7.
Prinesla bom sir in krekerje. -Grem po mešalec, ti pa nabavi odpirač.
Prinesi papirnate kozarce. -Prav.
Hej, na 7. je zabava!
Zabava na št. 7!
Tukaj je vermut. -To je zasebna zabava, odidite že enkrat!
Prinesla sem sir in krekerje. -Bo 10 kozarcev dovolj?
To je zasebna zabava za dva! 10 kozarcev! Dekleta, prosim vas,
nehajte! -Boš 'Južnjaško uteho'?
Dekleta, prebudile boste Josephine! Pazi s tem odpiračem!
Tukaj imaš kreker. -Brez krekerjev v postelji!
Zakaj si ne priredite svoje zabave? -Tukaj je mešalec. -Nimamo ledu.
Previdno s tem vermutom! -13 punc na ležišču.
To prinaša nesrečo! 12 jih mora dol.
Daj mi kikirikijevo maslo. -Bo kdo salamo?
Nehajte s hrano! Zjutraj bodo povsod mravlje!
Imaš mogoče maraskino češnje? Ni važno.
Maraskino češnje?
Kaj se dogaja tukaj? Daphne! Kje si, Daphne?
Nisem kriva. Nisem jih povabila.
Dajmo, punce. Narazen.
Prebudile ste Josephine. Dajmo, odidite, vse!
Ne ti, Sladkorček! -Grem po led. -Dajmo, odidite! Odidite!
Tako je, Sladkorček. Sedaj pa še ostale!
Pridite, voda je odlična. -Vzemi 'Manhattans'.
Tišje, odpustili naju bodo. -Sladkorček, ne puščaj me same!
Dajmo, otroci! Ura je dve. Zabava je končana. Pojdite domov.
Kaj je to? -Josephine, prinesi ga sem, preden se stopi!
Sem ga daj. -Sladkorček, težave boš imela. -Raje opazuj.
Če te Bienstock zopet zaloti...
Kaj je s tabo? -Nisem ravno pametna.
Ne bi rekla. Neodgovorna. -Neumna sam. Sicer ne bi
bila na tem neumnem vlaku s tem neumnim orkestrom.
Zakaj si pa potem sprejela to delo?
Pred tem sem pela v moškem orkestru, vendar ne morem več.
Si ti pela kdaj v moškem orkestru? -Kdo, jaz?
Zato tudi bežim. Bila sem v šestih različnih orkestrih
v zadnjih dveh letih. Človek! -Težko? -Pa še kako!
Ne moreš verjeti moškim. -Nimam zaupanja v sebe.
Slabotna sem na saksofoniste.
Še posebej na tenor saksofoniste. -Zares?
Ne vem, kaj je to, vendar sem obsedena od njih.
Če mi samo odigrajo 'Melanholično dekle',
se mi že naježi koža in sem vsa njihova.
A tako? -Vsakokrat.
Veš, jaz igram saksofon. -Vendar ti si ženska, hvala Bogu. -O, da.
Zato sem tudi prišla v ta orkester.
Najprej zaradi varnosti in tudi, da pobegnem pred temi pridaniči.
Ne veš, kakšni so. Padeš na njih. Misliš, da je to nekaj
največjega od iznajdbe cepelina,
vendar ti že jutri pobere denar, ga potroši na druge
in na konjske dirke! -Česa ne poveš!
Ko se prebudiš, ga ni, ni saksofona,
samo umazane nogavice in iztisnjena pasta za zobe.
Potem zbereš vso moč, najdeš novo delo, novega saksofonista
in vse se začne znova. Razumeš, na kaj mislim?
Nisem ravno pametna. -Ni vse v pameti.
Lahko ti povem, da mi se to ne bo več dogajalo.
Prek glave že imam tega, da dobivam grenko liziko.
Led! Kaj je z ledom? Dame so se vznemirile.
Bi tudi midva spila eno? -Prav.
25 jih bom napolnila v maju. -Res? -Da. Četrtino stoletja.
Dekle se začne spraševati. -O čem?
O prihodnosti. Saj veš, o možeh.
Zato sem vesela, ker gremo na Florido.
Kaj pa je na Floridi? -Milijonarji! Cela jata.
Pozimi gredo vsi na jug, kot ptice. -Loviš bogato ptico?
Ni pomembno, kako je bogat. Samo da ima svojo jahto,
svoj vagon in svojo pasto za zobe. -To si tudi zaslužiš.
Mogoče boš tudi ti našla nekoga, Josephine.
Bogat kot Rockfeller in da ima ramena kot Johnny Weissmuller.
Ne bi me motilo, da nosi očala. -Očala?
Kaj nisi tega opazila? -Zdi se mi, da sem.
Vid jim je oslabel od branja tistih drobnih vrstic
v Wall Street Journalu.
Tista basistka pa res zna prirediti zabavo!
Za srečne dni!
Upam, da boš tokrat našla sladki konec lizike.
Veš, kaj je rekel enonogi džokej? -Ne, kaj?
Rekel je: 'Ne skrbi, jaz rad jaham postrani.
Oprostite. Ne pomnim, kdaj sem nazadnje kolcala.
Dajmo ji led za vrat! -Joj, spustila si ga. Hladno.
Ne! Nikar! -Žgečkljiva je.
Na pomoč! Nehajte!
ZASILNA ZAVORA
Kaj se je zgodilo? -Preišči me. Hočem reči, preverila bom.
Kaj se dogaja tukaj? Bienstock!
Kaj smo na Floridi?
Sladkorček!
Nesla ti bom instrumente. -Hvala, Daphne.
Kaj ni sladka?
Kako ste?
Tukaj so. Milijonarjev je več, kot jim ti lahko zmešaš glave.
Stavim, da ni nobenega po 75. -75? To je tri četrt stoletja.
Dekle se mora začeti spraševati. -Upam, da so s sabo pripeljali vnuke.
Da.
WALL STREET JOURNAL
Oprostite, gospodična.
Lahko? -Samo izvolite.
Jaz sem Osgood Fielding III. -Jaz sem pa Pepelka II.
To, kar imam res rad pri puncah, so lepi gležnji.
Jaz tudi. Pa-pa.
Naj vam nesem kakšen instrument. -O, hvala.
Res ste zlati.
Veste, čudovito je videti tukaj svežo kri.
Jaz osebno sem skupina 'O'.
Že od nekdaj se navdušujem nad življenjem na odru. -A tako?
Pravzaprav je to mojo družino stalo veliko denarja.
Kaj vlagate v show predstave? -V show-dekleta.
Oženjen sem bil 7 ali 8 krat. -Niste prepričani?
Mama ve točno številko. Iskreno rečeno, malo se jezi na mene.
Me ne čudi. -Po enem škandalu me je poslala na Florido.
Misli, da sem na jahti. Lov v globoki vodi.
Potegnite vabo ven, g. Fielding. Lovite napačno ribo.
Če obljubim, da bom dober, kaj pravite nocoj na večerjo?
Žal mi je, zvečer bom na odru. -Seveda. Kateri instrument igrate?
Bas. -Očarljivo! Ali godete ali trzate?
Večinoma ga udarjam. -Vi ste pravo dekle.
Hočete staviti na to?
Moja zadnja žena je bila akrobatka. Neke vrste 'človek iz gume'.
Kadila je, držeč cigareto z nožnimi prsti.
Mama naju je razdvojila. -Zakaj? -Ne odobrava, da punca kadijo.
Zbogom, g. Fielding. -Zbogom? -Tukaj izstopim.
Ne, ne boste se me tako lahko rešili.
Šofer, pelji gor, vendar počasi. In glej naprej na cesto.
Za kakšno dekle pa me imate, g. Fielding?
Prosim, to se ne bo več ponovilo. -Bi rekla. -Prosim vas, vrnite se.
Grem raje peš. -Prosim vas, jaz...
Dobro, punce. Tukaj so številke vaših sob.
Očala! Kje so moja očala?
Olga in Mary Lou v 412. Mary Lou, zapni kimono, ko kličeš strežaje.
Josephine in Daphne v 413. -Hvala. -Dolores in Sladkorček v 414.
Jaz in Sladkorček? -Kaj si pa pričakovala? Enonogega džokeja?
Rosella in Emily v 415... -Žal mi je, ker nisva v isti sobi.
Meni tudi. -Ne skrbi, Sladkorček. Pogosto se bova videli.
414! To številko sobe sem imela v Cincinnatiju z zadnjim
moškim orkestrom. Kakšen ničvrednež je bil!
Saksofonist? -Kdo pa drugi? Kako nora sem bila na njega.
Ob 2 zjutraj me je poslal po krompirjevo solato,
vendar je niso imeli, zato sem mu prinesla zeljnato.
Vrgel mi jo je v obraz.
Sladkorček, pozabi na saksofoniste. Ti boš spoznala milijonarja.
In to mladega. -Kako si lahko tako prepričana? -Ženska intuicija.
Sta to tvoji dve torbi? -Da.
Še ta. -Prav, punčka.
Sedaj ti moram verjetno dati napitnino? -Pozabi, punčka.
Ti delaš tukaj, jaz delam tukaj in verjemi mi,
da me veseli, da sva v tem skupaj. -Na svidenje.
Poslušaj, punčka. Ob kateri uri boš nocoj končala? -Zakaj?
Delam nočno in imam skrito steklenico gina.
Da nisi malo premlad za to, sinko? -Hočeš videti mojo vozniško?
Poberi se, slišiš! -Takšne imam rad! Velike in sočne!
In reši se sostanovalke.
Pokvarjeni staruh! -Kaj je bilo? -Pravkar me je v dvigalu uščipnil!
Sedaj veš, kako živi druga polovica. -Niti lepa nisem.
Njim ni pomembno, vse dokler nosiš krilo. To je kot
rdeča ruta pred bikom. -Dovolj imam igranja rute.
Hočem zopet biti bik! Izginiva! -Kam pa?
Obljubil si, Joe, da jo bova, čim prideva na Florido, pobrisala.
Kako, ko pa sva suha? -Najdiva si drugi orkester! Moškega.
Poslušaj, cepec! Ravno v tem trenutku Spats Colombo
preiskuje vsaki moški orkester v državi.
To je poniževalno. -Pa kaj, če so uščipnili v dvigalu?
Bi imel raje svinec v trebuh? -Prav, ampak kako dolgo lahko
vse to zdrživa? -Zakaj takšna panika? Ugnezdila sva se.
Imava stanovanje in hrano. Plača vsak teden. Poglej palme, leteče ribe.
Kakšne leteče ribe! Vem, zakaj hočeš ostati!
Ti tekaš za Sladkorčkom! -Jaz? Za Sladkorčkom?
Videl sem vaju v avtobusu, kako se objemata in šepetata.
Hihitata, menjujeta šminko... Videl sem vaju! -Kaj pa govoričiš?
Jaz in Sladkorček? -Ti in Sladkorček? -Jaz in Sladkorček sva kot sestri!
Jaz pa sem tvoja dobra vila! In bom malo popazila na tebe!
Sta primerno oblečeni?
Ali sta videli moj kovček z belo črto in inicialkami?
Kaj? -Moj kovček z vso mojo poletno garderobo!
Nisva. -Ne razumem. Najprej mi izginejo očala, potem kovček...
Kje je moja ukulela?-Sedaj še njena ukulela!Gotovo je tukaj lopov.
Tukaj je.
Me gremo plavati. Hočeta z nami? -Plavanje? Odlično!
Samo malo, Daphne. Ti nimaš kopalk.
Ne potrebuje jih. Jaz jih tudi nimam.
Tudi ona jih nima. Nimaš? -Sposodile si jih bomo na plaži.
Pa ti, Josephine? -Jaz se bom namakala v kadi.
V takšnem vremenu! Zunaj je čudovito! -Da, čudovito.
Pazi, da te ne bo opeklo sonce, Daphne.
Imam kremo za sončenje. -Vidiš. Ona bo namazala
mene, jaz bom njo, pa se bova vzajemno.
Daphne, nehaj! Kaj pa delaš? -Trik, katerega sem se naučila v dvigalu.
Pazi, tukaj je eden veliki!
Daphne, pojma nisem imela, da si tako obilna.
Morala bi me videti pred dieto.
Mislim na ramena in roke. -To je od igranja basa.
Na nečem pa ti zavidam. -Na čem?
Imaš male prsi. Na tebi obleka boljše zgleda kot na meni.
Ujemi, Daphne. -Sladkorček, greva se žogati! -V redu.
Dajmo, Junior. Čas je za spanje. -Ne, hočem se igrati.
Slišal si mamo, Junior. Briši!
Ta plaža je premajhna za naju dva. Briši! -Mama! Mama!
Gremo!
Rada imam kavo, rada imam čaj,
koliko fantov me bo videlo kdaj.
Ena, dve, tri,
štiri, pet, šest, sedem...
Zelo mi je žal. -Jaz sem kriva. -Niste poškodovani?
Nisem. -Rad bi, da bi bili prepričani? -Zakaj?
Ko ljudje zvedo, kdo sem, gredo na invalidski voziček,
najamejo brezsrčnega odvetnika in me tožijo za 750.000 dolarjev.
Ne skrbite. Jaz vas ne bom tožila, kdorkoli že ste. -Hvala.
Kdo pa ste vi? -Ah, nikar.
Sladkorček! Dajmo!
Kaj takega!
Downloaded From www.AllSubs.org
Adijo.
Vas nisem že kje prej videla? -Malo verjetno.
Stanujete v hotelu? -Niti slučajno.
Vaš obraz mi je znan. -Verjetno ste ga videli
v novicah in časopisih. 'Vanity fair'. -Verjetno je to.
Prosim vas, da se umaknete. Zastirate mi pogled.
Na kaj? -Na rdeče-belo zastavo kot signal za koktajl.
Vi imate jahto? Katera je? Tista velika?
Vsekakor ne. Z vsemi temi nemiri v svetu mislim,
da jahta ne bi smela imeti prostora za več kot 12 ljudi.
Povsem se strinjam. Povejte mi, kdo dviga zastavo? Vaša žena?
Ne, moj nadzornik za zastave.
Kdo vam meša koktajle, vaša žena?
Ne, moj nadzornik za koktajle.
Poslušajte, če vas zanima, ali sem oženjen...
Sploh me ne zanima! -No, pa nisem!
To je zelo zanimivo.
Kako kaj borza? -Dviguje se. -Stavim, da ste zaslužili
med najinim pogovorom 100.000 dolarjev. -Možno.
Se ukvarjate z borzo? -Ne, igram na ukulelo. In pojem.
Iz osebnega zadovoljstva? -Nastopam v hotelu.
'Sladka Sue in njene Sinkopice iz Visokega društva'.
Vi ste iz visokega društva? -Da, mi smo s kolidža.
Bryn Mawr, Vassar... Igramo iz zabave.
Sinkopice! To pomeni, da igrate tisto glasno glasbo, jazz?
Da, jazz, in to vroč! -No, nekateri so za vroče.
Jaz osebno imam raje klasiko.
Jaz tudi. Tri leta sem preživela na konservatoriju Sheboygan.
Dobra šola. In vaši starši odobravajo vašo kariero?
Ne ravno. Očka grozi, da me bo pustil brez vsakega centa.
Vendar mi je vseeno. Bilo je dolgočasno. Javne proslave.
Slavnostni plesi. -Premiere v operi.
Lov s psi. -In vedno isti ljudje. -Neverjetno, da vas
nisem že prej srečal. Gotovo bi si zapomnil tako privlačno
osebo, kot ste to vi. -Zelo ste ljubeznivi.
Stavim, da ste nežni in nemočni. -Prosim?
Veste, imam teorijo o ljudeh, ki nosijo očala.
Kakšno teorijo? -Vam jo bom povedala, ko vas bom bolj spoznala.
Kaj delate zvečer? -Zvečer?
Mislila sem, da bi prišli v hotel in nas poslušali, kako igramo.
Zelo rad, vendar je to bolj težko. -Zakaj?
Prihajam samo takrat, ko je oseka.
Zaradi školjk. One so moj hobi. -Zbirate školjke?
Da. Tako kot in moj oče in ded. Strast po školjkah
nam je prirojena. Verjetno smo zato tako poimenovali
svoje naftno podjetje.
'Shell Oil'(školjka)? -Prosim vas, brez imen. Recite mi Junior.
Sladkorček! Sladkorček!
Preobleč se gremo za večerjo. -Pojdi, te bom že dohitela. -Prav.
Joe... -Kaj pa vi, mlada dama, zijate v mene?
To mi se stalno dogaja. -Tudi jaz sem ga prepoznala
po sliki v Vanity Fairu. -Vanity Fairu?
Se boste, prosim, premaknili? -Da, zastiraš mu pogled.
Čaka signal z jahte. -Z njegove jahte?
Da, za 12 ljudi. To je moja prijateljica
Daphne, z Vassara. -Od kod? -Ali je bil Bryn Mawr?
Slišal sem za eno žalostno zgodbo o punci z Bryn Mawra.
Izdala je svojo sostanovalko, pa so jo našli zadavljeno
z lastnim modrcem.
Da, mi moramo previdno izbirati sostanovalke.
Moramo iti. -Veseli me, da sem vas obe spoznal.
Pridite nas poslušati, kako igramo. -Če bo le možno.
Kar pridite. Ne bomo vas razočarali. To bo zelo zabavno.
In pripeljite svojo jahto! -Pridi, Daphne!
Kakšen tip! -Roke vstran, Daphne! Jaz sem ga prva videla.
Dala ti bom majhen nasvet. Če bi jaz bila dekle, kar tudi sem,
bi pazila, kaj delam. -Če bi pazila, ga sploh ne bi spoznala.
Komaj čakam, da to povem Josephine! -Da, Josephine!
Kako bo samo presenečena! -Greva takoj v sobo
da ji poveva! -Ni potrebno teči! -Morava!
Josephine!
Ni je tukaj. -Kaj ni to čudno? Josie! Ne morem si predstavljati,
kje bi lahko bila. -Bom prišla kasneje.
Ne, čakaj. Slutim, da se bo kmalu pojavila.
Veš kaj,, Josephine je vse predvidela! -Da, to je za Ripleya.
Mogoče je odšla po nakupih. -Po nakupih? Tako je.
Nekaj mi pravi, da bo prišla skozi ta vrata čisto nova.
Josephine! -Zdravo. Nisem slišala, ko sta vstopili.
Sta se dobro zabavali, punci?
Josephine, zgodilo se je nekaj čudovitega! -Kaj? -Ugibaj.
So ukinili prohibicijo? -Daj no, saj znaš boljše od tega.
Enega sem spoznala. -Enega kaj?
'Shell Oil' Juniorja. Ima očala, ima milijone in jahto.
Česa ne poveš! -Ne samo jahto, tudi kolo ima. -Daphne!
Nadaljuj, povej mi vse o tem. -Mlad je, čeden, neporočen.
Pravi kavalir. Ni eden od tistih grabežljivcev.
Mogoče je boljše, da greš k njemu, da ga ne bi kje izgubila.
Ne bom dovolila, da bi se mi ta izmaknil! Sladek je, zbira školjke!
Zakaj pa to? -Saj poznaš tisto staro igro s školjkami.
Daphne, motiš naju. -Zvečer ga boš spoznala. -Res?
Mogoče nas bo prišel poslušat. -Kako to misliš mogoče?
Glede na to, kako te je gledal, bo zagotovo tam. -Upam tako.
Kaj pa ti praviš, Josephine? Kaj pravi tvoja kristalna krogla?
Sladkorček! Je Sladkorček tukaj? -Da. -Daj mi ključ.
Na hodniku sem napravila pravo poplavo.
Se vidimo na odru, punca.
Kaj delaš s to ubogo deklico, ko se pretvarjaš, da si milijonar!
Od kod ti samo tisti lažni naglas? Nihče ne govori tako.
Ti si brez dvoma najslabši med vsem najnižjimi in najpodlejšimi...
Ne, ne bojim se te!
Jaz sem mršav, vendar žilav.
Nastradal boš, ker ko se zbudim, sem pravi tiger.
Joe, zakaj me tako gledaš? To je bila samo šala.
Nisem ti želel nič hudega. Ti bom zlikal obleko. Telefon!
Javi se!
Da, to je soba 413. Poziv z ladje? V redu, ga bom prevzel.
Daphne, tukaj tisti porednež Osgood. Se spomniš, v dvigalu?
Prisolila si mi zaušnico.
Kdo je to? -Tukaj njena sostanovalka. Daphne trenutno ne more govoriti.
Je kaj nujnega? -Za mene že.
Povejte ji, da bi želel večerjati z njo na moji jahti,
po nastopu. -Ji bom povedala. Po nastopu večerja na vaši jahti.
Na vaši jahti! -Da. 'Nova Caledonia'. Stara je potonila
po eni divji zabavi. Vendar ji recite, da ni razloga za skrbi,
ker bo to mirna večerjica. Samo midva.
Samo vidva? Kaj pa posadka? -Za to je poskrbljeno.
Dal sem jim prosto.
Hladni fazan, šampanjec, Obalna straža je opozorjena.
Ta večer je poln mesec.
In povejte ji, da imam polno novih plošč Rudyja Valleeja!
To pa je pametno. Daphne ga obožuje. -Koga? Kdo je to?
Da, g. Fielding? Pobrali jo boste s čolnom po nastopu.
Na svidenje.
Kaj ste rekli?
Ji bom predala sporočilo. -Kakšno sporočilo? Kakšen čoln?
Uspel si, mali. Hladni fazan na jahti z g. Fieldingom.
Jahti? -Samo vi trije na tej veliki jahti.
Ti, on in Rudy Vallee. -Ne bo šlo! Pokliči ga in mu povej,
da ne bom šel. -Seveda ne boš šel. Jaz bom šel.
Ti boš na ladji s tistim pokvarjenim starcem?
Ne, na ladji bom s Sladkorčkom. -Ja, kje bo pa on?
On bo s tabo na obali. -Z mano? -Tako je.
A, ne. Ne to večer, Josephine!
Daphne! Tvoj fant ti maha. -Lahko se oba zadavita!
Spomni se, da je on zvečer, tvoj zmenek. Nasmehni se.
Saj znaš boljše od tega. Pokaži svojo celotno osebnost.
Zakaj sem dovolil, da si me pregovoril v to?
Zato, ker sva prijatelja. Dva mušketirja.
Ne ti meni mušketirja. Kako ga naj zadržim na obali?
Povej mu, da ti je na jahti slabo. Igrajta mini-golf.
Ne bom dopustil, da me ta tip zapelje v peščeno zanko.
Zdravo. Katera od vaju je Daphne? -Basistka.
Od velikih ust z mize 7.
To je od mene za tebe, punčka. -Poberi se, kripelj.
Ne rabiš pustiti vrat odprtih. Imam pravi ključ.
Kaj delaš z mojim cvetjem? -Samo sposojam si ga.
Ti ga bom jutri vrnil.
Izgleda, da se ne bo pojavil. Ura je že 5 minut do ene.
Da ni kje pozabil? -Saj veš, kakšni so ti milijonarji.
To je prišlo za tebe. -Za mene?
'Shell Oil'. -Ne? -Da!
Hoče, da večerjam z njim na njegovi jahti.
Pobral me bo na doku s čolnom. -Ne? -Da!
Slišala si jo, Daphne. Rekla je 'Da'! -Pomisli, Josephine. Jaz,
Sladkorček Kowalczyk iz Sanduskyja, Ohio, na jahti enega milijonarja.
Ko bi me le lahko videla moja mama.
Upam, da moja mama nikoli ne bo zvedela za to!
To je od nas vse za to večer! Sladka Sue vam želi lahko noč.
Želim, da si zapomnite, da je vsaka od teh mojih punc virtuoz.
Nameravam, da tako tudi ostane.
Vso srečo! -Hvala.
Kakšna škoda. Polna luna, prazna jahta... -Bruhala bom.
Greva potem na ples. Na obali je ena kavarnica...
Pa, naj me... On ima res kolo. -Kdo?
Glede te kavarne? -S kubanskim orkestrom.
Greva tja, dajva vsem preko oči trakove
in plešiva tango do zore. -Veste kaj, g. Fielding?
Kaj? -Vi ste pravi dinamit! -Pa, tudi vi ste vroča petardica.
Hej, vi tam! -Zdravo.
Me že dolgo čakate? -Ni pomembno kako dolgo, temveč koga čakate.
Hvala za cvetju. -Hotel sem ga poslati iz svojega
rastlinjaka, vendar je na žalost celi Long Island v megli.
Pomembna je samo pozornost.
Mislim, da ni več bencina. -Čudno, da ga vi nimate.
Mislim, ker ste lastnik 'Shell Oila'. -Tako!
Menjalnik se je zataknil v vzvratni. Pred kratkim sem ga dobil.
To je eksperimentalni model. -Zgleda, da greva nazaj.
Ali vas moti, če greva nazaj? Bo dlje trajalo.
Ni važno, kako dolgo, temveč s kom. -Tako je.
S plaže je videti tako majhna, sedaj pa je videti kot rušilec.
To je običajna velikost. Imamo tri takšne. -Tri?
Da. V Southamptonu je mamina, očetova pa je v Venezueli.
Podjetje postavlja tam novo konstrukcijo.
Mojega očeta bolj zanima železnica. Baltimore, Ohio.
Kje je krma in kje premec? -Odvisno.
Od tega, ali odhajate ali pa prihajate. Običajno sta drug nasproti drugega.
To je most. Da greste z ene strani na drugo stran.
Hočete kozarec šampanjca? -Z veseljem. Po kateri poti?
Imate zgornjo in spodnjo etažo. -Da, zaklonišče pred orkanom.
Pri tej jahti je čudovito to, da ima v omarah veliko prostora.
Kaj mislite, kam je nadzornik postavil...
Tukaj!
Tako je. Res sem neumen!
Ob četrtkih strežejo vedno v manjšem salonu.
Neverjetno! Kot vila na vodi! -Ni slabo za samca.
Kako čudovita riba. -Ulovil sem jo v Cape Hatterasu.
Kaj je to? -Pripada družini haring. -Med haringe?
Kaj ni neverjetno, kako tolikšne ribe zapakirajo v tiste
majhne steklene posodice? -Ko jih marinirajo, se skrčijo.
Šampanjec? -Se strinjam. -Do malega, kot mi pravimo.
Koliko srebra! -Trofeje za vzrejo psov, polo na vodi...
Polo na vodi? Kaj ni to zelo nevarno? -Pa še kako!
Dva ponija sta se mi že utopila. -Kje imate zbirko školjk?
A, da. Le kam so jo odložili. Veste, ob četrtkih sem
tukaj malo zgubljen. -Kaj se dogaja ob četrtkih?
Posadka ima prosti dan. -Hočete reči, da sva sama
na ladji? -Povsem sama. -Še nikoli nisem bila sama
na ladji z moškim sredi noči. Sredi oceana.
Povsem je varno, ladja je zasidrana, dobro je vzdrževana,
Obalna straža pa je obljubila, da mi bo javila,
če bi se pojavile ledene gore.
Ne gre za ledene gore. So ljudje, ki bi poskušali
izkoristiti ta položaj. -Laskate mi.
Da, prepričana sem, da ste pravi kavalir. -Ne gre za to.
Veste, jaz sem nenevaren. -Nenevaren? Kako?
Ne vem, kako vam naj to razložim. Vendar se gre za punca.
Kaj pa? -Ostajam nekako hladen. -Mislite kot frigiden?
Bolj kot mentalna blokada. Ko sem s katerim punco,
ne čutim popolnoma ničesar. -Ste že poskusili? -Če sem?
Nenehno poskušam.
Vidite? Nič! -Čisto nič?
Popoln fiasko. -Grozno se počutim.
Niste vi krivi za to. Mama narava včasih kaj zafrkne.
Nekaj od znotraj krene narobe.
Hočete reči, da se ne morete zaljubiti?
Ne več. Enkrat sem bil vendar ne bi sedaj o tem.
Hočete malo hladnega fazana? -Kaj se je zgodilo?
Ne želim vas dolgočasiti. -To me pa ne boste.
Bil sem še bruc na Princetonu. Tam sem spoznal dekle
po imenu Nellie. Njen oče je bil podpredsednik 'Hupmobilea'.
Ona je tudi nosila očala.
To poletje sva preživljala v Grand Canyonu.
Stala sva nad visokim prepadom in občudovala sončni zahod.
Naenkrat sva se hotela poljubiti.
Jaz sem odložil svoja očala, ona je odložila svoja očala.
Zakorakal sem proti njej, ona je zakorakala proti meni...
O, ne! -Da. Prinesli so jo na muli 8 ur kasneje.
Trikrat sem dal kri za transfuzijo.
Imela sva isto skupino. Skupino 'O'. Vendar je bilo že prepozno.
To je pa tako žalostno!
Od takrat dalje je praznina.
Nič ne čutim. Kot da mi je v srce vbrizgan Novocain.
Ti ubogi, ubogi fant! -Da. Ves denar na svetu
in čemu vse to? Metina ali brusnična omaka?
Kako lahko v tem trenutku mislite na hrano?
Kaj drugega pa mi preostane. -Mislite, da je brezupno?
Moja družina je poskušala vse. Najemali so mi najlepše
francoske sobarice. Plačali skrbnika, da mi bere tiste njihove
knjige iz Bostona. Uvozili skupino plesalk z Balija
z zvončki okoli gležnjev in tistimi dolgimi nohti.
Zastonj so trošili denar! -Ste poskusili z Američanko?
Zakaj?
Je bilo kaj? -Hvala, enako kot prej.
Morali bi iti k zdravniku, dobremu zdravniku. -Saj sem.
6 mesecev sem preživel na Dunaju pri profesorju Freudu,
ležeč na hrbtu. Potem pa še Bratih Mayo. Injekcije, hipnoza, kopeli.
Če ne bi bil takšen strahopetec, bi se takoj ubil!
Ne govorite tako! Nekje mora obstajati dekle, ki bi lahko...
Če bi našel takšno dekle, bi jo takoj oženil, kar tako!
Mi hočete storiti uslugo? -Seveda, kakšno?
Jaz nisem dr. Freud ali bratje Mayo, niti francoska sobarica,
vendar... lahko še enkrat poskusim? -Če že vztrajate.
Je tokrat bilo kaj? -Bojim se, da ne.
Zelo mi je žal. -Popijte še malo šampanjca!
Kaj če bi mogoče malo glasbe? Kje se ugasne luč?
To je zelo lepo od vas, vendar mislim, da ne bo pomagalo.
Stikalo je tam.
To je radio. Kot da bi peljali na koncert gluhega človeka.
Sebi ne dajete nobenih priložnosti. Ne upirajte se.
Sprostite se.
Kot takrat, ko kadite, vendar ne inhalirate. -Pa inhalirajte!
Daphne! -Da? -Zopet vodiš! -Oprosti.
Torej? -Nisem povsem prepričan.
Lahko ponovno poskusite?
V prstih na nogi imam čuden občutek.
Kot da jih nekdo žge na majhnem ognju.
Pa dajmo še eno poleno na ogenj!
Mislim, da si na dobri poti.
Mora biti tako. Očala so se ti začela zamegljevati.
Nikoli si nisem mislil, da je lahko tudi tako. -Hvala ti.
Rekli so, da je konec z mano, finito, v avtu! Brezupno.
Sedaj pa ti iz vseh teh strokovnjakov delaš takšne tepce!
Zdravilne kopeli. Pa še kaj. -Kje si se naučila tako poljubljati?
Za Mlečni sklad sem prodajala poljubčke.
Jutri me spomni, da Mlečnemu skladu pošljem ček za 100.000 dolarjev.
Lahko noč. -Dobro jutro. -Koliko dolgujem Mlečnem skladu?
850.000 dolarjev. -Dajva zaokrožit na milijon.
Pozabila sem ti dati potrdilo.
Zdravo, Jerry. Je vse pod nadzorom?
Toliko stvari ti imam za povedati! -Kaj je bilo? -Zaročil sem se.
Čestitam. Kdo je tista srečnica? -Jaz sem.
Kaj? -Osgood me je zaprosil. Načrtujeva poroko za junij.
O čem pa govoriš? Ne moreš se poročiti z Osgoodom!
Misliš, da je prestar za mene? -Jerry, zresni se.
Zakaj? On se nenehno ženi!
Ampak ti nisi ženska, temveč moški!
Zakaj bi se dva poročila dva moška? -Zaradi varnosti!
Jerry, raje lezi. Ni ti dobro. -Ne obnašaj se, kot da sem otrok!
Nisem nor. Vem, da obstaja problem.
Tudi jaz bi rekel, da je. -Potrebujeva privolitev njegove mame.
Vendar me ne skrbi, ker sem nekadilec!
Jerry, še en problem je. -Kateri?
Na primer vajin medeni mesec? -Sva se že pogovarjala o tem.
On je za Riviero, jaz pa sem bolj za Niagarske slapove.
Jerry, tebi se je zmešalo! Kako misliš to izpeljati?
Ne pričakujem, da bo to trajalo. Povedal mu bom resnico,
ko bo za to pravi čas. -Na primer kdaj? -Takoj po poroki.
Potem hitro razveljaviva zakon, jaz dobim veliko vsoto denarja,
alimenti pa bodo prihajali vsaki mesec.
Jerry, Jerry, poslušaj me. Obstajajo zakoni, konvencije...
To enostavno ni izvedljivo! -Molči, Joe!
To je mogoče moja zadnja priložnost, da se poročim z milijonarjem
Jerry, poslušaj me. Pozabi na vse. Samo govori v sebi:
'Jaz sem fant, jaz sem fant'. -Jaz sem fant.
Takšnega te imam rad, fant. -Jaz sem fant. Najraje bi kar umrl.
Pa še kako sem fant! Kaj pa naj sedaj z zaročnim darilom?
Kakšnim darilom? -Osgood mi je poklonil to zapestnico.
Hej, to so pravi diamanti! -Seveda so pravi.
Misliš, da je moj zaročenec pridanič? Vrnil jo bom, ko ga bom videl.
Čakaj malo, Jerry! Ne hiti! Ne želiva užaliti
Osgoodovih čustev.
Samo malo! -Jaz sem, Sladkorček.
Vstopi. -Zdelo se mi je, da slišim glasove.
Moram nekomu povedati. Nisem mogla spati.
Potrebna si malo viskija. -Tega ne potrebujem več.
Si se imela lepo? -Lepo? Bilo je na smrt čudovito.
Je bil kaj tečen? -Seveda ne. Pravzaprav je bilo obratno.
On potrebuje pomoč. -Zakaj pa? -Govorim o eleganci.
Morala bi videti to jahto. Sveče, sadje, omake...
Kako si želim, da bi jaz bila tam. -Zvečer ga bom zopet videla,
vsako večer. Mislim, da me bo zaprosil, brž ko bo zbral pogum.
Saj ga bo tudi potreboval! -Daphne se je zvečer zaročila!
Res? -Za bogatega milijonarja! -To je čudovito.
Uboga Josephine! -Jaz? -Jaz imam jahto, Daphne ima jahto.
Ko bi nam le uspelo najti še enega za tebe!
Tu sem, punčka!
Hej!
DOBRODOŠLI NA DESETO OBLETNICO SREČANJA PRIJATELJEV
ITALIJANSKE OPERE
Prijatelji italijanske opere! To smo mi!
Prijava je tam.
Spats Colombo. Predstavniki iz Chicaga. Južni del. Hvala.
Hej, Spats. Stavili smo se z 8:1, da ne boš prišel.
Zakaj? -Mislili smo, da si še vedno pretresen zaradi smrti
Zobotrebca Charlieja. -Vsi moramo enkrat oditi. -Da.
Nikoli se ne ve, kdo bo naslednji. Prijavi se dežurnemu za orožje.
Zakaj? -Ukaz Malega Bonapartea.
V redu, Spats, roke gor. -Zakaj pa vse to?
Mali Bonaparte ne želi notri orožja.
Dobro, čist si. -Ti nisi.
Ni napolnjen.
Naslednji. Kaj imaš tukaj? -Palice za golf, trojka...
Pa to? -Moja strojnica.
Se vidiva na banketu, Spats.
Kje si pobral ta poceni trik? Gremo, fantje!
Spats Colombo, če dobro vidim! -Zdravo, škif.
Kaj pa je tebe pripeljalo na Florido?-Slišal sem, da se zbirate,
vi ljubitelji opere, pa sem si rekel, da bi bil malo v bližini.
Mogoče bo kdo kaj hotel zapeti. -Smešno. -Maestro,
Kje si bil ob 3 uri zjutraj na dan Sv. Valentina? -Jaz?
Na Rigolettu. -Ime, naslov? -To je opera, cepec!
Kje so igrali? Garaža v ulici Clark? -Ulica Clark?
Nikoli slišal. -In pralnica na Wabash aveniji? -Zakaj?
Dan po streljanju si jim poslal na čiščenje gamaše.
Bile so krvave. -Porezal sam se pri britju.
Briješ se z gamašami na nogah? -Tudi spim v njih!
Dovolj izmotavanja! Vemo, da si ti porihtal 'Zobotrebca'.
Ti in kdo še? -Tista dva očividca, ki ju tvoji odvetniki lovijo
po celem Chicagu! -Fantje, veste za kakšno garažo in očividca?
Mi? S tabo smo bili na Rigolettu. -Častna beseda.
Pazi se, Spats! Kmalu bomo izkopali ta dva...
To boste morali storiti. Izkopati ju!
Počutim se kot ničvrednež. Sprejemam nakit in lažem človeku.
Vzemi, dokler si še mlada. Popravi šminko, da boš lepa za Osgooda.
Srce se mu zlomilo, ko bo slišal, da se ne bom poročil z njim.
Sladkorčku bo strlo srce, ko bo zvedela, da nisem milijonar.
Takšno je življenje. Ni omlete brez razbitih jajc.
Kako to misliš? -Samo nergaš. Imela sva jahto in zapestnico.
Ti Osgooda, jaz Sladkorček. Pravo sva si skuhala!
Joe! -Prosim?
Nekaj mi govori, da bo omleta kmalu prežgana!
Pridi, Daphne!
Greva gor! -Čakajte!
Na tretjega, prosim.
Ne želim biti nasilen, ampak kaj vaju nismo nekje že srečali?
O, ne. -Gotovo mislite na neke druge punce.
Ste bile kdaj v Chicagu? -Niti mrtve ne bi šle tja!
Tretje nadstropje. -V katerem nadstropju pa si ti, srce?
Vas nič ne briga.
Soba 413. Bomo ostali v stikih. -Midve vas bova poklicali
Joe, oni nama sledijo. Postrojili naju bodo ob zid in...
potem bo policija našla dve mrtvi punci, odnesli naju bodo
v žensko mrtvašnico, potem pa, Joe, bom jaz umrl od sramu!
Molči in se pakiraj! -Da, Joe. -Ne tega, cepec!
To sem dobil od Osgooda. Hotel je, da jih nosim zvečer.
Povem ti, da nikoli ne bom našel tako dobrega človeka.
Če prideva živa iz tega hotela, bova prodala zapestnico,
vzela denar in se vkrcala na prvo ladjo za Južno Ameriko.
Tam se lahko skrijeva v kateri banana-državi
in živeti od banan 50, mogoče tudi 100 let!
Sva še na kaj pozabila? -Da. Sredstva za britje.
In Sladkorček! -Sladkorček? -Dajte mi sobo 414. -Kaj delaš?
Telefoniram. -Nimava časa za telefoniranje.
Ne moreva oditi brez pozdrava. -Od kdaj pa to?
Običajno jih pustiš kar tako! -Takrat sem bil saksofonist!
Sedaj sem milijonar. -Pošlji ji razglednico!
Tiste gorile lahko pridejo vsaki trenutek. -Halo, 414.
Imate poziv z ladje. -Poziv z ladje?
Sladkorček, to je za tebe. Poziv z jahte.
Halo!
Hej, najdražja. res je lepo spet slišati tvoj glas.
Meni pa je muka. -Ne, nisem dobro spal.
Pravzaprav sploh nisem zatisnil očesa. -Jaz pa še nikoli boljše.
Sanjala sem najlepše sanje. Bila sem še na jahti, ko se je sidro
odpelo. Plula sva več dni. Ti si bil kapitan, jaz pa posadka.
Pazila sem na led, razvrščala školjke,
pripravljala koktajle in brisala orošena očala.
Potem sem se zbudila in si zaželela odplavati do tebe.
Da.
Glede tistega sestanka danes zvečer... -Čakala te bom na doku,
takoj po nastopu! -Bojim se, da nocoj ne bom mogel.
Jutri tudi ne. Oditi moram.
Nekaj nepričakovanega je prišlo vmes. Moram nemudoma odpluti.
Kam? Južna Amerika? To je zares nepričakovano.
Imamo te naftne interese v Venezueli. Očka mi je pravkar poslal
telegram, da je upravni odbor odločil, da se združimo.
Združite? Kako dolgo boš zadržan? -Kar precej časa.
Pravzaprav se sploh ne bom več vrnil. -Ne boš se več vrnil?
To je kar precej zapleteno. Mi temu pravimo visoke finance.
Predsednik sindikata naftarjev v Venezueli ima hči in...
A, takšna vrsta združenja. Kakšna je videti?
Naš davčni svetovalec pravi, da je povprečna, vendar, kar je, pač je.
Človek na mojem položaju ima določene obveznosti proti
delničarjem, ki so vložili svoje življenjske prihranke.
Razumem, oziroma vsaj mislim tako. -Vedel sem, da boš razumela.
Želel bi samo, da bi lahko kaj napravil za tebe.
Si že napravil. Dal si mi pomembne informacije.
Jutri zjutraj bom poklical posrednika in mu dejal, da kupi
50.000 delnic venezuelske nafte. -Modra poteza.
Mimogrede, si dobila cvetje? Orhideje iz mojega steklenjaka.
Na Long Islandu se je dvignila megla, pa so jih zjutraj poslali.
Čudno. Poslal sem jih v tvojo sobo.
Rekli so, da jih bodo do sedaj že dostavili.
Dolores, hočeš pogledati, če je pred vrati kakšno cvetje?
Da, tukaj so. Bele orhideje? Nisem jih dobila že vse od svojega
prvega nastopa. Kaj je to?
Kaj je kaj? A, to. Majhno darilce za pozdrav.
Pravi diamanti. Gotovo stanejo pravo premoženje.
Si vedno tako velikodušen?
Ne, ne vedno. Hotel sem se ti zahvaliti za vse,
kar si storila za mene.
Nisem ničesar storila. Kar zgodilo se je.
Pravkar je vstopil navigator. Dvignili bomo sidro.
Dvigni sidro pa srečno pot. Če boš potreboval orkester,
tukaj končamo čez dva tedna. -Zbogom, draga moja.
Ne vem za kapetana, vendar je navigator pripravljen zbrisati!
Kreniva. -Stoj! Zapestnica!
Kje je moja zapestnica? -Ni bila tvoja, temveč najina.
Dobro, kje je najina zapestnica? -Ne skrbi.
Storila sva pravo stvar. -Kaj sva storila?
Joe, spet tisti tvoji stari triki! -Niso to nobeni triki!
Sedaj sva si bot. -Ti...
Kje je viski?
Kaj je bilo, Sladkorček? -Naenkrat sem postala žejna.
Od kod imaš to zapestnico? -Ti je všeč?
Od nekdaj mi je bila všeč. -Junior mi jo je dal.
Gre v Južno Ameriko oženiti drugo dekle.
Temu pravijo visoke finance. -Jaz temu pravim podlost!
Če bi jaz bila na tvojem mestu, bi mu vrgla to zapestnico v obraz!
Daphne! -On je prvi vljuden fant, ki sem ga spoznala.
Edini, ki mi je kaj poklonil. -Pozabila ga boš, Sladkorček.
Kako? 'Shell'ove črpalke so na vsakem vogalu.
To bom vrnila, ko jo bom izpraznila.
Si zmešan? Hotel je poln mafijašev!
Ti pa se obnašaš kot Diamantni Jim Brady. Daješ moje diamante!
Kako bova prišla od tod? Kaj bova jedla?
Hodila bova in če bo treba, bova umrla od lakote.
Spet začenjaš s tem 'midva'. -Ne tukaj.
Ne želiva naleteti na Spatsa in njegove pajdaše!
Imaš čiste roke? Z druge strani.
Dobro, zapni mi gamaše.
Prav fino se oblačite, šef. -Poslušajte, šef. Govoril
sem z drugimi delegati. Pravijo, da je Mali Bonaparte
jezen zaradi Zobotrebca Charlieja. Peli so v cerkvenem zboru.
Nehaj, saj se bom še razjokal. -Zadnji Charliejev zobotrebec,
tistega iz garaže, je pozlatil. -Kot sem vam že povedal,
postaja Mali Bonaparte mehak. Tukaj. Nima več srca,
včasih pa je bil trd kot stena. Res škoda. Mislim, da je že čas,
da gre v pokoj. -Jaz sem za. -Kako pa ga naj 'upokojimo'?
Si bomo že kaj izmislili. Kmalu bosta Zobotrebec Charlie
in Mali Bonaparte ponovno pela v istem zboru.
Tokrat bomo poskrbeli, da ne bo očividcev.
Poglej! Tisti dve ženski iz dvigala!
Hej! Pridružita se nama! Kaj je tem puncam?
Mogoče ti punci nista punci!
Ista obraza, isti instrumenti.
Tukaj je tvoja Valentinova razglednica.
Dva glasbenika iz garaže! -'Niti mrtva ne bi v Chicago'!
Potem bomo delo dokončali tukaj! Gremo!
Kaj bova sedaj? -Hitro se morava preobleči.
Kaj se je zgodilo?
Jaz in Mali sva jih obkolila, vendar sta se izgubila v gneči.
Kje pa sta bila vidva? -S tabo. Na Rigolettu. -Cepec!
V redu je, šef. Bomo uredili z njima po banketu. Nista daleč.
Hvala. Hvala, prijatelji italijanske opere.
10 let je minilo, odkar sem izbral sebe za predsednika
te organizacije in če lahko pripomnim,
ste pravilno izbrali.
Ozrimo se na rekord v preteklem davčnem obdobju.
Zaslužili smo 112 milijonov pred plačilom davka.
Ampak, mi ne plačamo davka.
Kot v vsakem poslu, tudi pri našem prihaja do nesporazumov.
Vstanimo in izkažimo spoštovanje z minuto molka našim
poginulim članom v Chicagu, ki se ta večer niso pojavili
tukaj, ker so izbrisani.
Ti tudi, Spats! Vstani!
Počasi. Veš, kdaj priti ven? -Ko drugič odpojejo.
'Da on je krasen fant, tega možno zanikati ni.' -V redu.
Nikar ne uniči torte. Otrokom sem obljubil en košček.
Dragi delegati, v življenju vsakega človeka pride čas,
ko začne razmišljati o umiku.
Iskal sem nekoga, ki bi me lahko zamenjal.
Obravnaval sem nekaj kandidatov.
Najprej je tu določena oseba iz Chicaga. Iz južnega dela.
Nekateri pravijo: 'Prerasel je svoje gamaše'!
Jaz pa pravim, da je on človek, ki bo še daleč prišel.
Nekateri pravijo, da je pretiraval! Jaz pa pravim, da ne moreš imeti
dobrega človeka podrejenega. Seveda se mora še učiti.
Veliki hrup, ki ga je opravil na dan Sv. Valentina
ni bil dober za odnose z javnostjo.
Neprevidno so dopustili, da sta pobegnila dva očividca.
To je bilo res neprevidno.
Ne skrbi za ta dva. Kot da sta že mrtva.
Danes bi ju skoraj ujel. -Ali to pomeni, da si dovolil,
da sta že drugič pobegnila? Nekateri bi rekli: 'Res nespretno'!
Jaz pa pravim, da je motiti se človeško, oproščati pa božansko.
Da bi ti pokazal, kaj mislim o tebi, so mi fantje povedali,
da imaš rojstni dan, in zato smo ti spekli torto.
Moj rojstni dan? To bo šele čez 4 mesece. -Malo smo pohiteli.
Kaj pa je nekaj mesecev med prijatelji? Dajmo, fantje!
Vsi skupaj!
Da on je krasen fant,
da on je krasen fant,
tega možno zanikati ni!
Tega možno zanikati ni!
Da on je krasen fant,
da on je krasen fant,
tega možno zanikati ni!
Strašna šala!
Pobegniva od tod!
Ujemite ta dva!
Kaj se je tukaj zgodilo?
Nekaj v tej torti jim ni bilo všeč.
Čestitam kuharju, vendar ne bo nihče odšel, dokler ne dobim recepta.
Boš iz tega naredil zvezni primer?
Da.
Pobegnila sta nam. -Ne skrbite. Nadziramo avtobusne
in železniške postaje, avtoceste in letališča. Ne moreta pobegniti.
Si slišal to? -Da, vendar ne nadzirajo jaht.
Pokliči Osgooda. -Kaj mu pa naj rečem? -Da boš pobegnil z njim.
Da pobegnem? Ampak za to obstajajo zakoni, konvencije...
Obstajajo zakoni, v redu, ampak tudi ženska mrtvašnica.
Josephine?
Bienstock!
Hej, to pa ni dekle!
Ne bodi žalostna, Sladkorček. Niti en moški ni vreden tega.
Josephine!
Zdravo. Moja prijateljica, Josephine. Ona bo moja družica.
Me veseli. -Dajmo!
Tako je nestrpna.
Počakajte Sladkorčka!
Še ena družica? -Metala bo cvetje. -Sladkorček, kaj delaš tukaj?
Sem ti že rekla. Nisem ravno pametna. -Kreni.
Ti si ne želiš mene, Sladkorček. Jaz sem lažnivec in prevarant.
Saksofonist! Eden od tistih pridaničev, pred katerimi bežiš!
Vem, vsakič. -Sladkorček, stori si uslugo.
Vrni se med milijonarje. Vrni se k sladkemu delu lizike,
ne pa staremu saksofonu in prazni tubi paste za zobe.
Tako je. Samo nadaljuj s pregovarjanjem.
Poklical sem mamo. Jokala je od sreče.
Hoče, da se poročiš v njeni poročni obleki. Z belo čipko.
Osgood, ne morem se poročiti v poročni obleki tvoje mame!
Ona in jaz sva različno grajeni.
Bomo že popravili. -Ne, ne bomo.
Osgood, midva se sploh ne moreva poročiti! -Zakaj ne?
Pa... kot prvo, nisem naravna plavolaska! -Ni važno.
Kadim! Nenehno kadim! -Ni važno!
Imam grozno preteklost! Tri leta že živim s saksofonistom!
Odpuščam ti.
Nikoli ne bom mogla imeti otrok! -Pa jih bova posvojila.
Ne razumeš, Osgood!
Jaz sem moški!
Nihče ni popoln.